Palju lugusid on kirja pandud...
iidsetest aegadest.
Isegi suurimate müütide järel...
on see lugu nüüdseks ammu unustatud.
Jumalate ja hingede ajastul...
tuntud maailma valitses tume impeerium...
oma saarepaleest Minos'el.
Nad jumalikustasid härga...
kõige võimsamat kõigist Jumalaist.
Mälestustahvlid osutavad, et impeeriumi kasvades...
nende hedonism ja ahnus ei tundnud piire.
Inimesed ihkasid enamat, kui vaid kivist jumalaid.
Nad nõudsid elavat Jumalat.
Sellele vastuseks, haiged mõistused andsid järele kiusatusele...
kasutada keelatud kunste...
ja tegid korralduse, et kuninganna peab pakkuma ennast härjale...
et luua ideaalset olendit...
Jumala ja inimese ühendit.
13 kuud olend kasvas tema sees...
puhas, väärtuslik.
Kõik vajadused rahuldati.
Et kindlustada turvaline sisenemine meie maailma...
see lõigati välja kuninganna kõhust.
Imetatud omaenese ema verega...
vastsündinu sai esitletud inimestele.
Palee tervitas oma loomingut...
ja impeeriumi jõud kasvas.
Aga nagu elajas kasvas, nii kasvas ka ta nälg.
Kättemaksuks kuningliku printsi mõrva eest...
veremaks pandi peale minu külale, Thena'le...
põhjapoolsetes piirkondades.
Iga kolme aasta järel kaheksa noort viidi...
paleesse kuninglike sõdurite poolt...
lasti labürinti...
ja ohverdati elajale.
Aidake mind! Aidake mind!
Härja impeerium näis olevat kõigutamatu...
kui viies ohverdamine lähenes.
Minge edasi.
Pidalitõbine.
Mu isa ütles, et ta ei tule kunagi muidu, kui koos ettekuulutusega.
See tähendab, et nad tulevad.
Me nägime teda jälle metsas... seda vana naist.
Danu arvas, et tema on märk sellest et sarvilised sõdurid tulevad.
Ta samuti ütles, et kuu libiseb üle ookeani...
ja kukub Maa äärelt alla.
Ma tunnen tast puudust, isa.
Miks pidi Fion olema äraviidavate seas?
Kui paljud meist peavad surema selle ühe printsi pärast?
On veel teatavaid asju, mida sa veel ei suuda mõista, Theo.
Siis ma tahan õppida.
Sa õpidki... aja jooksul.
Kuni mina olen siin külavanemaks...
las mina muretsen nende asjade pärast.
Theo, sa pead edasi liikuma.
Sa veel leiad armastuse uuesti.
Morna?
Kui sõdurid tulevad...
kui sind kinni võetakse, Morna, siis mu süda sureb.
Ei, Morna, puuvõõrikust kepp hoiab sind kaitstuna.
Ütle mu nimi.
Vaid kord.
Ei, ära kirjuta seda.
Ütle mu nimi.
Ütle meile, et see kord saab see olema teistmoodi.
See ei saa olema seekord teistmoodi.
Ei, sel korral me võitleme.
Kui me võitleme, nad hävitavad meid.
Maks on kaheksa noort.
Me teame, et meie lapsed ohverdatakse metsikule elajale.
Nende printsi hukkumine on kohutav koorem...
aga me peame seda kandma.
Kuidas saad sa aru saada meie valust...
kui sinu kullakallist poega ei viida kaasa?
Theo'd ei saa ära viia, sest et pärast mind...
tema hakkab juhtima seda küla.
Me leppisime kokku, et hoiame teda kaitstuna kuni sinnani.
Jah, me leppisime. - Ei, me ei saa nendega võidelda.
Didi, milles asi?
Su isa ütles, et peaksin tulema.
Ta palus, et oleksin sinuga, Theo.
Ma ei saa, Didi.
Ma armastan ikka veel Fion'i.
Didi!
Põgene, karjus.
Pidalitõbine.
Mis teeb muret poisile?
See märk. Puu.
Ma tean sellest.
Teine pool kuulub kellelegi, keda ma armastan.
See kuulub ikka veel.
Ei, ta viidi ära.
Viidi ära, aga ei ohverdatud.
Ta elab?
Ta elab teispool merd...
labürindis, suure palee all.
Seal ta ootab Theo'd.
Miks sa teed oma trikke minuga, vana naine...
kui sa ei tea temast mitte midagi?
Et teda päästa, Theo peab tapma.
Nea ära nende Jumal...
ja tapa elajas!
Minotaurus?
Ta viidi ära.
Aga ei ohverdatud.
Mu süda pole sind kunagi jätnud... ei iialgi.
On aeg.
Võta küla kari, siis kui sa lahkud.
Nende sõdurid saabuvad siia peagi.
Ma käisin vaatamas pidalitõbist.
Ta ütles mulle, et Fion on ikka veel elus.
Ta ütles mulle, et ma pean tapma elaja.
Sa ei kuula üht vana naist, kes täidab su südame valedega.
Minotaurus on Jumal. Teda ei saa tappa ükski inimene.
Poeg, ühel päeval sina juhid seda küla.
Me peame sind hoidma kaitstuna kuni sinnani.
Ma teen seda sellepärast, et ma tahan, et sa elaksid...
ja kingiksid maailmale oma lapsi.
Aga see, kes oleks võinud saada minu lapsi, isa, on läinud.
Mine mägedesse.
Tee, nagu ma ütlesin!
Theo! Theo!
Mine, Danu. Mine ja ole koos Morna'ga.
See, keda ei tohi ära viia.
Ma ei taha sinuga võidelda, Tyro.
Sa ei võitle kellegagi, karjus.
Ole nüüd!
Kui Fion kuulunuks mulle, oleks ta ikka veel siin, karjus.
Tyro!
Laevad! Laevad tulevad!
Me palume andestust oma pattude eest.
Võtke kaheksa esimest noort kelle leiate.
Ja ma ei taha midagi rohkem teie tumedatest hingedest.
Ei, ärge võtke neid!
Ärge võtke neid!
Ei!
Morna! Morna!
Morna!
Nea ära nende Jumal ja tapa elajas.
Ärge puutuge mu ema!
Kepp! Kepp!
Ei, ema!
Ema!
Theo...
Ma võtan sinu koha. Mine! Põgene!
Hüvasti.
Kas niimoodi tervitatakse sõpra?
Kes see on?
See on Theo.
Mida tema siin teeb?
Püsi Morna lähedal, Danu.
Härg.
Ma kavatsen tappa härja.
Minotauruse?
Nende Jumala?
Ja sa tapad selle koos temaga?
Oled sa talle juba öelnud?
Tyro hakkas härga kartma.
Ma ei karda ühtki elajat.
Mu ema ütles mulle kord, et see on valge.
Valge kõikide nende laste sapist, kes on labürindis ohverdatud.
Ta ütles, et kui Minotaurus sündis...
maailm nuttis pisaraid, mis täitsid ookeanid.
Didi, sinu ema on hani, kes laulab omaenda varjule...
ja tema tütar on narr.
Ta on hull!
Löö teda minu eest.
See härg on jumalik. Surm on meie tee hauatagusesse ellu.
Me peaksime tundma end austatuna, et meid ohverdatakse.
Jumalad ei maga. Sa ei saa tappa Jumalat.
Ta võtab ära su hinge ja sina saad kuuluma talle.
Ma ei karda ühtki elajat.
Isegi mitte unenäos ei saa narr tappa Jumalat.
Seda ma kavatsengi teha.
Tappa ta sel ajal, kui ta magab.
Suure palee all...
ta ootab Theo'd.
Me oleme kohal.
Põrand... kuidas see saab olla kuum?
Põlvitage.
Kõik see aeg...
vana ja inetu.
Kas see ohvriand rõõmustab meie printsessi?
Sa ju tunned lõhna, kas pole?
Las me kõigepealt valmistame ette tema liha.
See!
Ei!
Morna! Ei!
See seal!
Ei!
Tee midagi! - Mu isand!
Isand?
Nad ei paku sulle rõõmu, mu isand.
Ja miks nad mulle rõõmu ei paku, poiss?
Nad on teadmatuses, mu isand.
Teadmatuses...
Neitsid pakuvad meile rõõmu. Nad pakuvad meile tohutut rõõmu.
Me täname seda poissi tema hoolitsuse eest.
Las ta ütleb meile oma nime.
Korista need magusad silmad minult, enne kui ma need välja pistan, poiss.
Mu nimi on Karjus, söör.
No nii, Karjus...
meie printsess näitab sulle, kuidas me valmistame ette neitsid meie Jumalale.
Hingates sisse magusust.
See gaas tungib nende ebateadlikku mõistusesse.
Pane ta seda lõpetama, Theo.
Nüüd. Nüüd on aeg.
Ei.
Mu Jumal on valmis oma liha jaoks.
Laske meil näha põrgu kurku.
Avage väravad.
Ärge kartke.
Teie hinge soojendan ma üles härja kõhus.
Ja teie ihu maitseb magusamalt nüüd, kui see on erutatud.
Tule, sina võimas!
Tule vaatama, mis ma olen sulle toonud.
Tule maitsma!
Mida?
Sa arvad, et sa ei paku rõõmu meie silmadele.
Tule kiiresti, sina võimas...
enne kui ma maitsen seda väärtuslikku ihu ise.
Sa kardad ennast näidata.
Võtke tüdrukud.
Morna!
Võtke ta!
Viige nad ära! Valmistage augud ette!
Nad kõik ohverdatakse koos!
Ära isegi piiksata siin uuesti.
Mis see oli? - Härg.
Käi minust eemale!
Sa oled vastik!
Miks sa ei peata teda?
Jumalad on pärit ülevalt poolt. Nad valitsevad taevast.
Miks peaksid nad hoidma Jumalat endi jalge all?
Minotaurus on pärit maa-alusest...
suurest pimedusest.
Tervest labürindist tunneleist ja koobastest.
Ta on elajas! - Kui ta on elajas, siis on võimalik teda tappa.
Minotaurus on elajas ja Jumal.
Ja Theo ei peaks nii rääkima.
Tooge mulle see karjuse-poiss.
Vana pidalitõbine ütles, et ta tuleb.
Uimastage ta gaasiga.
Siis saan ma näha, kas temast on mulle abi.
Ja, Rumella, vaata, et kuningas ei märkaks sind.
Sa tuled koos meiega.
Theo.
Karjuse-poiss...
kas meie gaas tegi sind uniseks?
Selline süütus.
Armas Theo.
Kuidas sa tead mu nime?
Armastus, noor Theo.
See ütleb mulle, mida ma soovin kuulda.
Ma soovin kuulda, miks mind toodi siia.
Ma tahan teada sellest elajast, kellele te minu inimesi söödate.
Sa ei tea midagi elajast.
Ma olen Raphaella.
Tema, kes annab alguse noore karjuse unistustele.
Mida?
Mida sa minust tahad?
Vaikust!
Aita mind.
Vabasta mind elajast ja kõik mu võlud saavad olema sinu.
Ta kuulis.
Oli üks tüdruk eelmiste ohverdatavate seas.
Fion. Räägi mulle.
Päästa mind ja mina aitan sind.
Kus ta on?
Elajas hakkab tüdinema Raphaella'st!
Kuidas julged sa siseneda minu kambritesse?
Sa leiad enesele naudingut selle roppusega.
Palun, vend... - Mida?
Ära kunagi kahtle minus.
Võtke ta kinni! - Ei!
Ära kunagi pööra end minust eemale!
Kui see pakub sulle naudingut, siis olgu nii.
Ma lasen teotada sind igal sõduril ja orjal kogu palees!
Ma heidan su pidalitõbiste sekka...
ja vaatan neid ronimas sinu sisse!
Ja siis, kui sa mind anud...
siis tuleb härg.
Aga esmalt sina, noor karjus.
Hirm.
Ma haistan hirmu noore karjuse juures.
Sa tunned vaid sellist hirmu, kui tall võetakse ära ema juurest.
Ma kavatsen sulle näidata tõelist hirmu.
Hirmu, mis rebib lahti su südame sinu hinge küljest.
Hirmu, mis paneb su hinge värisema!
Paneb su soovima, et su silmad oleksid sündinud pimedatena...
kinni kleebituna!
See on tema, kuhu sa lähed.
Las pimedus kuuluda talle.
Kus sa oled?
Didi!
Appi! Morna! Theo!
Laske mind siit välja!
Theo!
Ära palu ohverdamist.
Ma palun, et sa ei vihkaks mind, mu isand.
Vihkaks sind?
Ma andestan sulle.
Ühendus venna ja õe vahel võib olla tugevam.
Ma palun, et sa kannaksid mu seemet.
Ma ei saanud aru, et armastus meie vahel...
venna ja õe...
võib olla nii...
Alles siis, kui ma nägin valu, mis ma sulle põhjustasin, avas mu silmad.
Aga kuidas on nende teistega palees?
Nendega, kes levitavad sosinaid minu vastu?
Järgne mulle, õde, minu ruumidesse.
Gaas.
Morna.
Mida?
Kas ma sain õieti aru...
sa oled näinud...
Theo!
Danu.
Morna!
Appi!
Keegi!
Kes seal on?
Ei!
Lõpeta! Ei! Ära!
Danu!
Kas nii tervitatakse sõpra?
Järgmine kord kui ma teid hõikan, te vastake mulle.
Olgu.
Morna!
Olete te leidnud kedagi teistest?
Siin pole kedagi. Me ei peaks otsima.
Meie leiame oma tee siit välja. Teised on kadunud.
Ta ütles, et ka teised on siin...
ja et ta ei lähe koju ilma nendeta.
Siis las ta jääb!
Ainukesed, kes siin on, on surnud!
Me ei tea seda.
Me peame leidma väljapääsu.
Me võime neid otsida tee peal.
Õde!
Õde...
Tule...
Tule. Ole minu kõrval.
Ma heidaks pigem ühte orjade ja pidalitõbistega...
kui kannaks sinu last.
Ma pigem suren elaja läbi.
Ei!
Mida?
Elajas.
Ta räägib teiste Jumalatega.
Jääge siia.
Ma leidsin selle kaljult.
Minotaurus.
See on suurem kui ükskõik milline hunt.
Ma suudaksin ta tappa.
Aga keegi peab olema söödaks.
Ma sõlmin sinuga lepingu.
Sellest ööst alates...
iga piisk neitsilikku verd minu kuningriigis...
muudab magusamaks sinu huuled.
Ma toidan sind iga vastsündinud lapse ihuga.
Lihtsalt anna ta mulle tagasi.
Kas pole ma Jumal...
kel on võim surma üle?
Suur Vaim, tee mind vapraks, et võiksin vastu astuda türannile.
Oota! - Ei! Ei!
Mu süda ütles mulle, et sa ei ole surnud.
Miks oled sa siin?
Ma olen siin, et teid päästa.
Nagu sa päästsid teised? Sa oled nõid!
Sina... sa imeks endasse tema sõnu nagu oma emme tissi.
Ta pani talle oma nõiduse peale. Ja ta ei taha, et see kaoks!
Me saaksime ta tappa enne, kui ta kasutab oma maagiat.
Maagiat? Ma olen vahend teie kõigi vabanemiseks siit.
On's see see, mida sa soovid?
Ma tean väljapääsu.
Mu teenijanna ootab.
Kui te usaldate mind, ma viin teid sinna.
Ja sina usaldaksid seda?
Mis valikut meil on?
Ma pistaks pigem oma pea maourgu...
kui järgneks sellele nõiale kuhugi!
Siis mine ja otsi omale maourg, Vena.
Ma lähengi.
Sa pead ta peatama.
Vena?
Ole temaga, Theo.
Ta suudleb sind nagu madu.
Ma ei hooli kellestki teist ega ka külast.
Mul on häbi, et sündisin seal.
Ja kui te kõik surete siin, siis ongi hästi.
Ma vihkan...
Kustkohast see gaas tuleb?
Labürindi keskelt.
See süütab tuled palees.
Seal on midagi eespool.
Mis see on? - Ma ei tea.
Ta on elus. - See on Didi.
Ma nägin und, et olin üksi...
jalutasin metsas.
Metsas polnud kunagi nii pime kui siin.
Sa arvatavasti minestasid kui nad su siia alla lasid, Didi.
Kiiresti. See pole nüüd enam kaugel.
Mu teenijanna laseb meid välja.
Sa laseksid lahti selle õudusunenäo meie maailma?
Olen ma nakatunud neist, kes levitavad sosinaid minu vastu?
Kust sa teadsid seda kohta?
Vaata mu silmadesse, noor näitsik.
Ütle mulle, kas nad väljendavad halastust?
Mida?
Me ei peaks olema siin.
See on koht, kus see magab.
Me peame kiirustama.
Rumella, ava uks. See olen mina.
See pole õige asi.
Kus sa oled? Ava uks!
Theo, ta ütles, et ta saab olema siin.
Ta tuleb siia.
Rumella, ava uks!
Ta pettis meid! Ta tõi meid siia surema!
Ei! Ei, see peab avatama!
Ma usun, et sa ütlesid, et on veel üks väljapääs.
Labürindi kaugeimas otsas. See siin pidi olema väljapääs.
Ava uks!
Minotaurus!
Elajas.
Elajas. Kuidas saaks inimene selle tappa?
See on tema Jumal. Ta juhtis meid tema juurde.
Miks sa usaldasid teda? Mida on ta sinuga teinud?
Danu.
Sa ütlesid mu nime.
Hing on tagasi pöördunud.
Sa ei tohi võidelda.
Mul on paha.
See on puhas. Me saame siin puhata.
Ma vabandan...
et ma hakkasin kartma, nagu need teised.
See pole häbi, olla hirmul siin.
Pikka aega üksinda siin.
Toitudes lootusest ja rottidest.
Kui kaua sa oled siin olnud?
Ta on õnnelik, et sa tulid.
Tulge.
Labürint.
Kas sa tunned seda?
See on halb koht.
Ainus viis on peitu pugeda.
Mis su nimi on?
Turag.
Ja kas Turag teab midagi teistest ellujäänutest siin all?
Ütle mulle, millest on Turag näinud elajat toitumas...
siis, kui siin pole lapsi?
Rottidest.
Jumal, sööb rotte?
Ei, aga ta on õnnistatud.
Keegi pole õnnistatud siin. Nad on neetud.
Kas sa usud, et Jumal on hea?
Et ta on armuline.
Siia alla tulles, saad sa seda teadma.
See siin on teistsugune koht.
Ja sina oled teda näinud?
Kus?
Magamas.
Magamas?
Jumalad ei maga.
Siis tema ei ole Jumal.
Ei. Ma ei näinud. Miks te tulite?
Miks sina tulid?
Et tappa Minotaurus.
See elajas, kes magab.
Miks sa vihkad Theo'd?
Ma ei vihka teda.
Ma ei usalda teda.
Sest et ta võttis Fion'i?
Ta polnud tema võtta.
Aga siis tulid sõdurid ja võtsid ta teilt mõlemailt.
Jah. Kui nad tulid, ma üritasin neid peatada.
Sa oled mulle alati meeldinud, Tyro.
Aga sa ei vaadanud kunagi minu poole.
Mina annan käske!
Mina teen ohverdamisi!
Sa ei saa teda!
Ma murran ta selja.
Sa annad ta tagasi!
Ta ei saa kuuluma sulle!
Avage see!
Sa poleks pidanud kuulama Turag'i, Theo.
Ta on siin.
Fion.
Ja tema teab, kus ta on.
Ma tean, sest mina nägin teda.
Sa nägid tema hinge.
See on, mis asub siin.
Ei. Tema hing ei hulguks ringi siin.
Ta lubas.
Fion?
Pidalitõbine.
Ma läksin teda vaatama.
Pidalitõbist?
Sa ei tulnud siia meie pärast.
Sa tulid tema pärast, kas pole?
Sa tulid tema pärast, sest et pidalitõbine kasutas oma maagiat.
Sellepärast ongi su printsess siin. Sest nad on üks ja seesama nõid!
Et tappa Jumalat, ütlesid sa?
Me järgnesime sulle! Me usaldasime sind!
Sa tulid tema pärast!
Sest et mul polnud valikut!
Theo!
Fion on surnud, Theo.
Miks ei suuda sa seda uskuda?
Ta ei ole surnud.
Sa tead, kus ta on.
Kus ta on?
Jäta ta, Theo. Ta ei tea midagi!
Lase ta lahti!
Ütle mulle, kus ta on!
Kus ta on?
Theo!
Ütle mulle!
Ütle mulle, kus ta on!
Õde!
Põgene sellest paigast!
Õde! Vend andestab sulle!
Ma ei näe siin enam oma venda.
Ma näen elajat.
Danu.
Danu?
Tule! Tule! Tule!
Kus? Kus ta on?
Mis see on? Mis... mis see on?
See on minu!
Anna see mulle!
See on metslase kingitus.
Metslase antud.
See on minu.
Kus ta on?
Tyro, palun, tee nii, et see lõpeks.
Kõik on korras. Kõik on korras.
Mõtle sellest, kui me oleme siit läinud.
Mõtle kodust.
Kas sa lubad et sa viid mu sinna, Tyro?
Lubad?
Ma viin meid sinna.
Siis ma olen koos sinuga.
Me saame sellega hakkama.
Tyro, ettevaatlikult.
Hästi.
Hästi, Didi.
Hästi.
Kas sa näed kedagi?
Tule nüüd, Didi. - Ma üritan.
Didi, võta mu käsi. Lase käia.
Oled korras?
Vaata mind. Haara mu käest. Lase käia.
Lase käia! Siruta ülespoole!
Ma ei ulatu sinuni.
Palun, Tyro. Ma ei ulatu sinuni.
Didi, haara mu käest. Haara mu käest!
Lase käia! - Palun!
Sain su kätte.
Hästi, Didi, Hästi, ära vaata alla.
Didi! Didi!
Vaata mind, Didi! Vaata mind!
Aita mind, palun! Aita! - Lase käia! Sa suudad seda teha!
Palun, ära lase mu käest lahti!
Lase käia! - Aita mind, palun! Ma ei taha surra!
Ma libisen! - Ei!
Sa suudad seda teha! Lase käia! Hoia mu käest kinni!
Ei! - Aita mind!
Didi!
Fion!
Theo...
Fion?
Theo...
Fion?
Fion!
Tunneta hinge, Theo.
Fion.
Ma teadsin, et sa tuled.
See ei saa olla sina.
See olen mina.
Katsu. Vaata mu südamesse.
Sa ootasid mind.
Mu süda pole kunagi sind jätnud.
Theo, pidalitõbine ütles, et sa tuled.
Me oleme sind oodanud.
Mida?
Ei!
Theo...
Theo?
Theo!
Danu!
Theo. Theo.
Danu! - Theo.
Mine tagasi Turag'i juurde.
Ma tulen tagasi sinu järele. - Ei.
See hoiab sind kaitstuna.
See viib meid koju.
Ütle mu nimi.
Puu Hing, hoia Theo kaitstuna ja mina hoian sind oma südames.
Puu Hing, hoia Theo kaitstuna.
Puu Hing, ma hoian sind oma südames...
hoia Theo kaitstuna.
Puu Hing, hoia Theo kaitstuna. Mina hoian sind oma südames.
Danu!
Theo. - Danu.
Morna tuli tagasi.
Sa ei saa ära võtta mu hinge.
Ma ei lase sul.
Ma ei usu sinusse!
Palveta minu eest, Theo. - Ei!
Ei, see pole veel sinu aeg!
Kui ma sulgen oma silmad, ma suudan näha küla.
Danu! - Võta Morna! Vii ta koju!
Danu!
Palveta minu eest, Theo. - Danu!
Palveta, Theo!
Palveta!
Danu! Ei!
Palveta!
Mul on kahju!
Mul on kahju, Danu!
Mida ta ei haista...
ta kuuleb.
Mida ta ei kuule...
ta tunnetab.
Mida ta ei tunneta...
ta näeb.
Mida ta näeb, on juba surnud.
Sa vaata, noor karjus...
vaata oma Jumalat.
Tema nimi...
on Minotaurus.
Oli ta tõeline?
Miski siin pole tõeline.
Siis sa pead katsuma.
Ma nean ära armastuse, mis tõi mu siia.
Ei, Theo, ära nea armastust.
Miks olen mina siin?
Sest et inimesed minu paleest...
kunagi uskusid, et nad suudavad luua Jumala...
jõu, mis ei oleks ei inimese ega elaja...
mis suudaks neid kaitsta.
Selle asemel mu ema, kuninganna...
andis sünni kurjusele...
mis mõrvas nende printsi.
Et peita seda häbi...
nad vangistasid Minotauruse sellesse labürinti...
ja siis ütlesid rahvale...
et üks inimene sinu külast tuli...
ja tappis nende troonipärija.
Ja sellepärast nad võtsid meid?
Jah.
Et toita koletist, kelle nad lõid.
Theo, ma palusin pidalitõbist, et see leiaks kellegi...
kes suudaks tappa koletise.
Sina tead, miks sa siia tulid, Theo.
Kui Minotaurus on Jumal...
ta suudaks tappa meid kõiki.
Aga kui ta ei ole Jumal...
Siis ta põleb.
See on siin tugev.
Me oleme lähedal allikale.
See gaas, see on seal taga.
Ei!
Mine, Theo, kao siit.
Tyro.
Mine, Theo, jookse! Jookse!
Ma pean teda aitama! Sina jää siia!
Sa ei saa teda aidata, Theo!
Kui sa näed seda tulemas, püsi vee all.
Minotaurus!
Ma olen siin, Minotaurus.
Kus see on? Ma ei suuda seda leida.
Kus see on? Kus see on?
Tule siia! Tule siia!
Tule siia. Tule siia!
Palun... anna see mulle.
Lase käia, lase käia!
Kas sa tapsid selle?
Ma arvan, et sa ütlesid, et siin on veel teine väljapääs.
Labürindi kaugemas otsas.
Kiiresti!
Kuhu sina lähed?
Morna?
Theo!
Vaadake jalge ette!
Kiiresti! Kähku!
See karjapoiss arvab, et ta tappis Jumala.
Noor lollpea...
sa ei saa tappa Minotaurust.
Ma kartsin, et olen su kaotanud.
Vennas...
tunne hirmu.
Pimedus ootab sind.
Sa pead armastama teda igavesti.
Ilma temata, sa poleks kunagi tulnud.
Võtke ära oma maskid!
Eemaldage oma häbi!
Võtke ära oma maskid!
Nii härg-jumala valitsusaeg sai läbi...
ja tuhandeaastane impeerium hääbus legendiks.
Kui olin plikake, ma ei rääkinud...
sellest küla leina tõttu...
aga nüüd, oma elu lõpul...
maailm on muutunud igaveseks...
ja mu sõnad säilitavad selle, kuidas see sai juhtuda.
Maailm ei tohiks kunagi unustada karjust, kes tappis Jumala.